Вплив терапії від’ємним тиском на мікробне забруднення гнійно-некротичних ускладнень синдрому діабетичної стопи - Kizimenko, O. O.; Lyakhovsky, V. I.; Gorodova-Andreeva, T. V. (Хірургія України, 2018)
Мета роботи — вивчити швидкість та ефективність показників мікробної деконтамінації при застосуванні терапії від’ємним тиском у хворих з гнійнонекротичними ускладненнями синдрому діабетичної стопи. Матеріали і методи. Проаналізовано 107 медичних карток стаціонарних хворих, які в 2015 — 2016 рр. перебували на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні № 1 2ї міської клінічної лікарні м. Полтава з різними формами гнійнонекротичних ускладнень синдрому діабетичної стопи. Цукровий діабет 2 типу мали 89 (83,2 %) пацієнтів, 1 типу — 18 (16,8 %). Залежно від методу місцевого лікування пацієнтів розподілили на дві групи. В основній групі (n = 55) застосовували вакуумну терапію, в групі порівняння (n = 52) — стандартне лікування із використанням антисептичних лікарських засобів. Визначали кількісні та якісні показники швидкості очищення від мікробного забруднення за допомогою регулярних посівів із гнійних ран. Результати та обговорення. Мікробне забруднення до початку місцевого лікування в обох групах становило 105 — 107 в 1 г тканини. На 10ту добу в пацієнтів основної групи мікробні асоціації не висівали, аеробну монофлору висіяно в 5 (9,1 %) випадках (у 3 (60,0 %) — S. epidermidis, у 2 (40,0 %) — S. аureus з мікробним числом до 103), у групі порівняння монокультуру виявлено у 18 (34,6 %) випадках, мікробні асоціації — в 14 (26,9 %). Повне очищення рани від мікробного забруднення при використанні вакуумної терапії відзначено до 10ї доби, тоді як у пацієнтів групи порівняння — на 14ту добу. Середня тривалість стаціонарного лікування в основній групі становила 12 діб, у групі порівняння — 17. Висновки. Доведено позитивний вплив терапії від’ємним тиском на швидкість та ефективність очищення рани від мікробного забруднення при гнійнонекротичних ускладненнях синдрому діабетичної стопи. Вакуумна терапія суттєво прискорює очищення ран, що сприяє зменшенню тривалості перебування у стаціонарі, а отже, зменшує витрати на лікування гнійнонекротичних ускладнень синдрому діабетичної стопи.