Можливості карбокситерапії в хірургії - Drogovoz, S. M.; Starikov, V. I.; Ivantsyk, L. B.; Shtroblya, A. L.; Shchokina , C. G. (Хірургія України, 2019)
Вуглекислий газ організму є найважливішим природним регулятором дихання, кровообігу, обміну речовин, електролітного балансу, збудливості нервової системи, тонусу гладеньких м’язів. Карбокситерапія ґрунтується на застосуванні СО2. Завдяки його багатій фармакодинаміці є ефективним і безпечним методом лікування багатьох захворювань. Інгаляційно СО2 застосовують у реаніматологічній і анестезіологічній практиці. Іншим напрямом використання CO2 у хірургії є його інтраабдомінальні інсуффляції для проведення ендоскопічних лапароскопічних операцій. Вуглекислий газ швидко поглинається слизовою оболонкою шлунково‑кишкового тракту, що зумовлює підвищений інтерес до його застосування як інсуффляційного агента для всіх ендоскопічних процедур. Крім того, СО2 має спазмолітичну, аналгезивну, протизапальну і антисептичну дію, що має важливе значення при цих діагностичних процедурах. Порівняно з повітряною інсуффляцією інсуффляція СО2 під час колоноскопії спричиняє менший післяпроцедурний біль і розтягнення кишечника без значних змін рСО2. Додатковим механізмом зменшення болю після такої процедури може бути судинорозширювальна дія СО2 і його спазмолітичний вплив на стінку в розширеній частині ободової кишки. Протягом останніх 50 років СО2 використовують у кардіоторакальній хірургії для видалення повітря з хірургічної ділянки, що знижує ризик повітряної емболії при операціях на серці. Останнім часом нагріту та зволожену інсуффляцію СО2 у відкритій рані застосовують як метод, який допомагає зменшити кількість інфекцій у місці операції. Вуглекислий лазер має цінні для хірурга фізико‑біологічні та хірургічні властивості. Вуглекислий газ також використовують як альтернативну контрастну речовину для діагностики. Таким чином, СО2 завдяки антибактеріальним, антигіпоксичним, спазмолітичним, болезаспокійливим, протизапальним і антиоксидантним властивостям та відсутності побічних ефектів є важливим компонентом лікувальних і діагностичних процедур у хірургії, анестезіології, гінекології, дерматології та інших галузях медицини.